La început nu era nimic...
Ispita a dus la păcat...
Alungați din Paradis, Adam și Eva aveau trei fii.
CAIN, ABEL și SET.
Cain l-a ucis pe Abel și a fugit către Răsărit,
unde a fost adăpostit de un grup de îngeri căzuți.
Străjerii.
Străjerii i-au ajutat pe urmașii lui Cain să construiască o civilizație măreață.
Cetățile lui Cain răspândeau ticăloșenie, distrugând lumea.
Doar urmașii lui Set
apărau și protejau ce mai rămăsese din Creație.
Iar acum, ultimul dintre urmașii lui Set devine bărbat.
De la Adam, la Set, de la Set, la Enoh,
de la Enoh, la Kenan, de la Kenan, la Mahalalel,
la tatăl meu, la Matusalem. Apoi la mine.
Azi, acest drept din naștere trece la tine,
Noe.
Fiul meu.
Creatorul l-a făcut pe Adam după chipul și asemănarea Lui,
apoi a lăsat lumea în grija lui.
Acum e munca ta. E răspunderea ta.
Să urmezi calea dreaptă, alături de Creator.
Așa că îți spun ție...
Altarul lui Set!
Oameni!
Ascunde-te!
Săpăm aici.
Pământul e plin de țohar.
E pământul Creatorului. Ce faceți?
Creatorul?!
Minele mele sunt secătuite. Orașul meu trebuie hrănit.
El ce a făcut?
Ne-a blestemat să trudim ca să supraviețuim.
Blestemat să fiu dacă nu fac orice pentru asta!
Blestemat să fiu dacă nu iau
ce vreau.
Relicva asta aparține urmașilor lui Cain acum.
Neamul lui Set se va sfârși aici.
E al nostru. Săpați!
NOE
Ham.
Ce faci?
E drăguță.
Vezi celelalte flori?
Cum sunt prinse de pământ?
Acolo le e locul.
Au un scop.
Încolțesc.
Înfloresc.
Vântul ia semințele și așa apar alte flori.
Adunăm doar cât ne trebuie.
Înțelegi?
Șem.
Ham.
Haide!
Oameni! Ascundeți-vă!
Hai!
Ne-ai găsit prada.
Ce noroc!
Poate nu și pentru tine.
Știi cât a trecut de când n-am mai mâncat carne?
De când n-am mai văzut un animal?
Calm!
Te rog! Ce vrei?
Dreptate.
- De ce au ucis-o? - Le mănâncă.
De ce?
Ei cred că asta îi face mai puternici.
E adevărat?
Uită
că forța vine de la Creator.
Mamă!
Mămico!
Îi vezi pe frații tăi?
Ham a văzut oameni vânând azi.
Se apropie.
Cum a reacționat?
Era un pic prea interesat.
Era normal să-i vadă cândva.
Eu am văzut altceva.
O floare
care a apărut din nimic.
Odihnește-te!
Poate că El va face dreptate.
Matusalem.
Ți-a vorbit?
Cred că da.
Ne va ajuta?
O să distrugă lumea.
E o călătorie lungă și periculoasă pentru băieți.
De unde știi că bunicul tău încă trăiește?
Nu știu.
I-am văzut muntele.
Trebuie să aflăm dacă el știe ce e de făcut.
Șem, mă ajuți cu asta?
Putem să luăm băieții și să găsim o ascunzătoare.
Nu ne vom putea ascunde.
Trebuia să fi plecat deja.
Să-ți arăt cum se face asta.
Împinge-l înăuntru.
Când mai trecem pe aici, vom ști că avem multe lucruri utile.
Sunt cetăți în față.
Nu ne apropiem de ele.
E o mină de țohar?
A fost cândva. Dar au golit-o.
Să ocolim?
Nu.
Crezi că sunt toți morți?
Așa se pare.
Adunau ce găseau pe aici.
Și cineva a adunat de la ei.
Tată!
Stați lângă mine.
Tată!
Aici!
Pot să văd?
Ușor...
Spune-mi cum te cheamă.
Ai un nume?
Ila.
Mă cheamă Ila.
Ila.
O să fie bine.
El e Șem.
O să te țină bine de mână și n-o să-ți dea drumul.
Aici!
Trebuie să plecăm. Acum.
Pe deal. Fugiți!
Nu putem să mergem pe acolo.
Nu avem de ales. Repede!
- Stați! - Uriașii!
O să vă omoare!
Șem!
Apăr-o pe mama ta, doar asta contează.
Te iubesc!
Fugi!
Noe.
Noe, ești bine?
Am venit la Matusalem, e bunicul meu.
Un urmaș al bătrânului.
Ar fi trebuit să-i ucideți.
Dar, Samiaza...
E un om, Og. Ai uitat că L-au trădat pe Creator?
El ne-a trimis.
Minte!
Lăsați-i aici, să putrezească.
Ce sunt?
Străjerii.
Tată?
Dormi.
Cântă-mi!
Vreau să-mi cânte tata.
Și eu mi-am pierdut tatăl în copilărie.
Îmi cânta un cântec atunci când nu puteam dormi.
Vrei să-l asculți?
Luna e sus pe cer
Copacii se încolăcesc
Tatăl tău te așteaptă
Să te cuprindă cu aripile protectoare
Și să-ți șoptească până adormi
Tatăl tău e
Vântul liniștitor
Care-ți șoptește până adormi
Care îți șoptește când dormi
E o rană urâtă.
N-o să poată avea copii.
Dar, dacă nu o învinge febra,
cred că va supraviețui.
Urmează-mă!
Îmi pare rău că v-am speriat.
Străjerii au învățat să se teamă de oameni.
Atunci de ce ne ajuți?
Creatorul ne-a făcut în a doua zi.
În ziua în care a făcut cerurile.
Am avut grijă de Adam și Eva.
Am văzut cât de slabi și de îndrăgostiți erau.
Apoi le-am văzut decăderea. Și le-am plâns de milă.
Nu eram de piatră, ci de lumină.
Nu era treaba noastră să ne băgăm.
Dar am ales să ajutăm omenirea.
Când L-am nesocotit pe Creator,
El ne-a pedepsit.
Am fost acoperiți de lumea voastră.
Bolovanii și noroiul ne-au mânjit strălucirea.
Dar le-am spus oamenilor tot ce știam despre creație.
Cu ajutorul nostru,
s-au ridicat din țărână, au devenit măreți.
Dar apoi au folosit darurile noastre în scopuri violente.
Un singur om ne-a apărat. Bunicul tău, Matusalem.
Am fost vânați. Cei mai mulți au fost uciși.
Cei care au supraviețuit au rămas prizonieri în carapace de piatră,
izolați pe tărâmul ăsta sterp.
L-am implorat pe Creator să ne ia acasă.
Dar a rămas mut.
Iar acum,
spui că i-ai auzit chemarea.
Samiaza nu poate accepta asta.
Un om? Când oamenii au distrus lumea?
Dar mă uit la tine
și văd din nou ceva din Adam.
Omul pe care l-am cunoscut.
Pe care am venit să-l ajut.
De ce nu pot veni și eu?
Pentru că vreau să ai grijă de mama.
Înțelegi?
Și tu să ai grijă de tatăl tău.
Veghează asupra lor.
Sunt pe mâini bune.
Bunicule?
Noe.
E străbunicul tău, fii respectuos.
Spune-i cum te cheamă.
Eu sunt Șem.
Cel mai mare dintre copiii mei.
Apropie-te!
Vreau să te văd.
Ești un băiat norocos.
Cred că semeni cu mama ta, nu cu tatăl tău.
Vorbește-mi despre tine.
Deci,
ce ți-ai dori cel mai mult pe lume?
- Fructe de pădure. - Ce?
- Fructe de pădure. - Da.
Nimic nu se compară cu fructele proaspete, coapte.
A trecut multă vreme, abia îmi mai amintesc gustul lor.
Mi-ai adus?
Nu?
Acum mi-e poftă.
Cândva, poate.
Cred că ești obosit. E cale lungă până aici.
Odihnește-te!
Perfect!
Ce avem de discutat nu e pentru copii.
- Știi de ce am venit? - Da.
Înainte să moară, tatăl meu, Enoh, mi-a spus că într-o zi,
dacă oamenii o vor ține tot așa,
Creatorul va distruge lumea.
Ce am văzut e adevărat?
Toată viața va fi mistuită din cauza răutăților omului?
Nu se poate face nimic?
Noe, crede-mă că El vorbește într-un mod pe care-l poți înțelege.
Spune-mi, poate fi evitată distrugerea?
Nu.
El m-a trimis aici.
De ce m-ar trimite, dacă nu pot face nimic?
Poate că te-a trimis aici ca să bei un ceai
cu un bătrân.
Asta e tot ce ai văzut?
Focurile distrugerii și locul ăsta?
Nu era foc.
- Apă. - Apă?
Tata spunea că va fi foc.
Am văzut apa aducând moarte.
Am văzut moarte.
Și am văzut o viață nouă.
Mai e ceva, bunicule.
Ceva ce trebuie să fac.
O știu.
Dar n-am văzut ce anume.
O viață nouă.
Poate că vei mai vedea ceva.
Nu te-a trimis aici să bei un ceai cu un bătrân?
Leacurile au mereu gust rău.
- Doar ea se mai mișca. - Era grav rănită?
Avea o tăietură mare pe burtă. Mama a ajutat-o, eu am ținut-o de mână.
Cred că s-a simțit în siguranță.
Deci?
Focul mistuie tot.
Apa curăță.
Separă răul de pur. Ticăloșii de nevinovați.
Ce se scufundă de ce se ridică.
El distruge tot,
dar numai ca s-o ia de la capăt.
Sigur?
Da.
Furtuna nu poate fi oprită.
Dar i se poate supraviețui.
Ai nevoie de asta.
E o sămânță.
E din grădina raiului.
Din Paradis.
Nu uita, Noe,
te-a ales pe tine cu un motiv.
Nu mă prinzi!
Tată!
Bunicul meu trăiește.
M-a ajutat să văd ce avem de făcut.
Oamenii vor fi pedepsiți pentru ce au făcut din lumea asta.
Va veni distrugerea.
Tragedia.
Și familia noastră a fost aleasă pentru o sarcină măreață.
Am fost aleși să salvăm nevinovații.
Nevinovații?
Animalele.
De ce sunt nevinovate?
Pentru că trăiesc și acum ca în grădina raiului.
Da.
Și trebuie să salvăm destule ca să o poată lua de la capăt.
Și noi?
O vom lua și noi de la capăt.
Vom reîncepe viața într-o lume nouă, mai bună.
Dar, înainte de asta,
- trebuie să construim. - Ce?
Vine potopul.
Apele cerurilor se vor contopi cu apele pământului.
Construim un vas pentru a supraviețui furtunii.
Facem o arcă.
Duceți-l pe trădător înapoi!
E urmașul bătrânului!
Stați!
Avem treabă. Ajutați-ne!
Să vă ajutăm?
Am mai încercat să facem asta.
Am pierdut totul din cauza voastră.
Nu totul.
Putem salva ce a rămas. Îl putem sluji iar.
Șarpe trădător!
Creatorul.
Copii!
Ce-i asta?
Asta...
E arca noastră.
Îl vom ajuta pe omul ăsta.
Șem.
Stai!
Te rog!
Încă mai doare?
Ham!
Șem!
Nu are pe nimeni.
Hai!
Tată, le-ai văzut?
Tată?
Da, Iafet.
Începe.
Ești gata?
Doarme.
Ușor.
Ăsta e băiat, asta e fată.
După potop, vor deveni mamă și tată.
Și puii lor se vor împrăștia în toată lumea.
Trebuie să fim blânzi cu ei.
Și trebuie să îi protejăm.
Dacă ar păți ceva,
o părticică din Creație va dispărea pentru totdeauna.
Toate ființele astea nevinovate sunt acum în grija noastră.
E treaba noastră să le protejăm.
Tată?
Toate păsările sunt câte două.
Tu o ai pe mama, Șem o are pe Ila.
Și eu?
Și Iafet?
Pentru noi cine a rămas?
Ai văzut cum El a făcut pădurea ca să avem lemne pentru arcă?
Cum a trimis păsările?
Atunci,
nu ne-a dat tot ce ne trebuie?
Mamă!
Ce e?
Șerpi!
Vin și șerpii?
Toate făpturile care se târăsc, toate care alunecă.
E în regulă.
Tată!
Nu te teme.
Nimeni nu se va atinge de băiat!
Cum te cheamă?
Ham.
Eu sunt Tubal-cain.
Mă cunoști?
Nu-ți cunoști regele?
Tata spune că în grădina Creatorului nu există rege.
Ham, vino încoace!
Nu-mi lua cel mai bun soldat.
Nu e al tău.
Uite cum ține arma. Cred că e al meu.
Ham.
Las-o!
- El mi-a dat-o. - Fă ce-ți spun.
Când am auzit de miracole, am râs.
Dar apoi am văzut păsările cu ochii mei, zburau aici, așa că a trebuit să vin.
- Nu e nimic pentru tine aici. - Nu?
Toate astea îmi aparțin.
Pământul. Pădurea.
Fortăreața ta.
Chiar credeai că te poți feri de mine în asta?
Nu e ca să ne ferim de tine.
Atunci ce e?
O arcă
pentru nevinovați, când Creatorul va trimite potopul să stârpească ticăloșii.
Creatorului nu-i pasă ce se întâmplă cu lumea asta.
Nimeni nu știe nimic despre El de când l-a blestemat pe Cain.
Suntem singuri. Orfani
blestemați
să trudească pentru a supraviețui.
Blestemat să fiu dacă nu fac orice pentru asta!
Blestemat să fiu dacă nu iau ce vreau!
Ne cunoaștem?
Sunt fiul lui Lameh!
A opta generație de la Set!
Întoarceți-vă în cetățile lui Cain!
Am fost judecați!
Am soldați cu mine, iar tu mă sfidezi de unul singur?
Nu sunt singur.
Nu vă temeți!
Nu vă temeți! Stați pe loc!
Sclavii Lui sunt cu tine?
Miracole? Un potop, zici?
Poate că ai dreptate.
Poate că alungarea din Paradis nu ajunge.
Poate Se întoarce să ne termine.
Dar, dacă face asta,
o să înfrunt furtuna pe vaporul tău.
Tu și ai tăi n-aveți scăpare.
A trecut vremea voastră.
Pământul e pe moarte. Cetățile sunt moarte.
Nu-l asculta!
Ai mei mă urmează!
Și o să vină și mai mulți!
Nu mă tem de miracole, fiu al lui Lameh!
Dacă refuzi câteva zeci de oameni acum,
mă voi întoarce cu mai mulți!
La o parte!
Tată?
Chiar o să vină atât de mulți?
Trebuie să terminăm cât de repede putem.
Cu cât trimite ploile mai repede, cu atât mai bine.
Până atunci, suntem în siguranță înăuntru.
Construim.
Mai întâi armele, apoi oamenii.
Îi hrănim doar pe cei care vor lupta.
Îi înarmăm,
îi instruim, vor fi în stare de orice.
Cu o armată putem strivi uriașii ăia.
Ne e foame! Dați-ne carne! Ajutați-ne, vă rugăm!
Dați-ne drumul!
Ne e foame!
Să vin altă dată?
Nu.
Crezi că oamenii ăia o să ne atace?
Când va veni ploaia.
Cum crezi că va fi?
Mi-am imaginat.
Să vezi atâta moarte...
Nu cred că există cuvinte.
Sfârșitul tuturor care sunt.
Începutul.
Începutul tuturor care sunt.
Ce e?
Indiferent ce a spus sau a făcut, Șem ține la tine.
Șem are nevoie de o femeie.
Una adevărată.
Ar trebui să aibă o familie.
Nu pot să-i ofer eu asta.
Și nu-i răpesc lucrurile astea,
chiar dacă asta vrea.
N-o fac.
În plus,
de ce ar vrea Creatorul o fată stearpă pe arca Lui?
Ila.
Când te-am primit la noi,
am crezut că vei fi o povară.
Nu voiam să mai văd pe cineva distrus de lumea asta.
Dar greșeam.
Ești un dar.
Un dar prețios.
Nu uita ce dar prețios ești.
Știu că vei găsi neveste pentru Ham și Iafet.
Ar trebui să găsești una și pentru Șem.
Unde te duci?
Te rog, nu-mi lua copilașii!
Dă-le drumul! Te rog!
Îmi pare rău, trebuie să mâncăm.
Copiii mei! Oprește-te!
Nu-mi lua copiii! Să-l oprească cineva!
Lasă-i!
Nu te mai zbate!
Vino cu mine! Nu te zbate!
Tu!
Am două fete de vânzare!
Ia fetele, dă-mi carne!
Ce s-a întâmplat?
Toate astea ar fi trebuit să fie deja înăuntru.
- Vine furtuna. - Și nevestele noastre?
- N-ai auzit ce am spus? - Când vin?
N-o să aveți soții.
Ce? Nu! Ai spus că o să ne dea ce ne trebuie.
Ajută-ți fratele!
Nu poți face asta. Cum să fiu bărbat?
Am spus să-ți ajuți fratele.
- Vrei să rămân copil! - Nu!
Îți cer să fii bărbat și să faci ce e nevoie.
Ham!
Ce faci, Noe?
Ticăloșenia nu e doar în ei.
E în noi toți.
Am văzut-o.
Nu.
Noe.
E bunătate în noi.
Uită-te la băieții noștri.
Loialitatea lui Șem. Bunătatea lui Iafet.
Integritatea lui Ham.
Sunt oameni buni.
Ar fi tați buni.
Șem e orbit de dorință.
Ham e invidios.
Iafet vrea doar să fie pe placul altora. Nici eu nu sunt mai breaz.
Și tu?
E ceva ce n-ai face, bun sau rău, pentru băieți?
Amândoi am alege să ucidem
- ca să ne apărăm copiii. - Da.
Nu suntem diferiți.
Eram slabi și egoiști când am crezut că suntem mai presus.
O să muncim,
o să încheiem sarcina,
apoi vom muri,
la fel ca toți ceilalți.
Sunt copii!
Sunt copiii noștri!
N-ai pic de milă?
Vremea milei a trecut.
Acum începe pedeapsa noastră.
Ham!
Bunicule?
Mi-ai adus ceva?
Noe a plantat sămânța de la mine?
Da.
În toată pădurea aia nu erau fructe?
Șem mi-a promis fructe de pădure.
Îmi pare rău.
Nu știam.
Păcat!
Atunci, de ce ai venit aici?
E vorba de Noe.
A lăsat băieții singuri.
Șem o are pe Ila, dar e stearpă.
N-o să mai fie alte soții, deci...
N-o să mai fie copii.
Dreptate.
Creatorul distruge lumea asta pentru că noi am corupt-o.
Așa că trebuie să fim distruși și noi.
Nu.
Nu pot să cred că e adevărat.
Nu când mă uit la fiii mei.
Nu vor decât iubire.
Nu e tot ce le trebuie ca să fie oameni buni?
Cine e bun? Cine e rău?
Cum să știu eu ce e drept?
E alegerea lui Noe, nu a mea, nu a ta.
Se pare că a luat o decizie.
Deci nu mă ajuți.
Nici nu știu dacă pot.
Dar, dacă aș încerca, aș putea provoca suferință
și chiar și tragedie.
În cele din urmă, tot Noe ar lua hotărârea.
Asta îți dorești?
Îmi doresc ca fiii mei să aibă copii, să fie fericiți.
Nu suport ideea că ar muri singuri.
La o parte!
Te rog!
Pleacă!
Nu...
E în regulă, nu-ți fac nimic.
Am mâncare.
Poftim!
Ce vrei?
Nimic.
Ești singur?
Da.
Și tu?
Pot să te ajut să scapi.
Nu.
Atunci, mai stau un pic.
Dacă nu te superi.
Numele meu
e Na'el.
Șem!
Găsește-i și adu-i înapoi.
Ai grijă!
Ham?
Nu te teme, nepoata mea.
Nu te teme.
- Bunicule? - Da.
- Ce faci aici? - Caut fructe de pădure, mi-e poftă.
Ajută-mă să caut, nu mai văd la fel de bine ca pe vremuri.
- Trebuie să-l găsesc pe Ham. - Ai timp pentru asta.
Vino încoace!
Hai!
Ajută-mă!
Sunt pe aici.
Trebuie să fie pe aici.
Știu că sunt fructe.
Nu e nimic, bunicule.
- O să te duc la Noe. - Nu.
Nu-i nevoie. Du-te!
Du-te!
Stai!
De zece ani ești cu familia mea.
De zece ani. Îi iubești?
Pe Șem? Pe Noe?
Mi-a salvat viața.
- M-a crescut. - Așa e.
Da.
Iar acum te consideră fiica lui.
Strănepoata mea.
Zece ani la umbra casei mele,
dar nu ți-am dat încă binecuvântarea mea.
Îmi dai voie?
Ham! Ila!
Poți pleca. Du-te la el.
Du-te!
Ila!
Trebuie să ne întoarcem...
Trebuie să plecăm.
Trebuie să plecăm. Hai!
Sunt om.
Făcut după chipul și asemănarea Ta.
De ce nu vorbești cu mine?
Dau viață.
Iau viață. Ca și Tine!
Sunt ca Tine, nu?
Vorbește-mi!
A început!
Moartea vine din ceruri!
Ploaia
trebuie să ne șteargă de pe fața pământului.
Dar suntem bărbați.
Noi decidem dacă trăim sau murim.
Suntem bărbați!
Și, dacă suntem uniți, suntem invincibili!
Vreți să trăiți?
Ucidem uriașii!
Îl ucidem pe Noe!
Îi luăm arca.
Noe!
Unde-i Ham?
Scoate-o!
Nu!
- Trebuie să plecăm! - Nu te părăsesc.
Ham!
Tată, ajută-mă, te rog!
- Ajut-o! - Te rog, ajută-mă!
Ajută-mă, te rog!
Ajută-mă!
Ajutor!
Nu!
Ham!
Samiaza!
- Noe! - Unde e Ham?
Ham a trecut. Repede!
Fugi!
Ham.
Ham!
Mai repede!
Înainte!
Apăr-o pe mama ta. Apără-i pe toți!
La o parte!
Creatorule,
iartă-mă!
Creatorul îl aduce acasă.
Ham?
Șem, du-te înăuntru.
Du-te înăuntru!
Sunt aproape. Înăuntru!
Adio, fiu al lui Adam!
Unde ești?
Ham!
Ham?
E în regulă.
- Șem! - Mamă!
- Iafet, unde ești? - Ila, aici sunt!
Mamă, unde e tata?
Te rog, Noe,
trebuie să existe o soluție.
Putem trage sfori după noi.
Nu pot fi toți soldați.
Sunt oameni obișnuiți. Și avem loc.
Nu e loc pentru ei.
În curând, lumea pe care o știam va dispărea.
Tot ce va rămâne din Creație se va găsi între pereții ăștia.
Afară
vor fi doar apele haosului.
Sunteți furioși.
Mă judecați.
Să vă spun o poveste.
Prima poveste pe care mi-a spus-o tata și prima pe care v-am spus-o vouă.
La început
nu era nimic.
Doar tăcerea întunericului infinit.
Dar suflarea Creatorului a străbătut pustiul, șoptind:
"Să fie lumină!"
Și s-a făcut lumină.
Și a fost bine.
Prima zi.
Apoi, lumina fără formă a căpătat substanță și contur.
A doua zi.
Și așa s-a născut lumea noastră.
Căminul nostru frumos și fragil.
Și o lumină caldă a hrănit-o.
O lumină mai slabă stăpânea nopțile.
Aveam seară și dimineață.
Încă o zi.
Apele lumii s-au adunat
și din mijlocul lor a răsărit pământul.
A mai trecut o zi.
Și din pământ au crescut plantele.
O pătură verde a acoperit toată Creația.
Și apele erau pline de viață.
Creaturi din adâncuri care nu mai există.
O mulțime de pești, unii dintre ei poate încă se găsesc în mare.
Și în scurt timp cerul s-a umplut de păsări.
Aveam seară. Aveam dimineață. A cincea zi.
Toată lumea era plină de ființe.
Tot ce se târăște, tot ce merge pe pământ.
Și era bine. Totul era bine.
Erau lumină, aer, apă și pământ, totul era curat.
Plante și pești, păsări și animale,
toate își vedeau de treabă, părți ale întregului, toate la locul lor.
Și totul era în echilibru. Era paradisul.
Un giuvaer în palma Creatorului.
Apoi, Creatorul a făcut bărbatul. Și, lângă el, femeia.
Tată și mamă pentru noi toți.
Le-a dat de ales.
Urmați tentația întunericului
sau păstrați binecuvântarea luminii.
Dar au gustat din fructul interzis.
Și-au pierdut inocența.
Timp de zece generații după Adam, păcatul
a fost între noi.
Frate contra frate.
Popor contra popor.
Om contra Creație.
Ne-am ucis între noi.
Am distrus lumea. Noi am făcut asta.
Omul a făcut asta.
Tot ce era frumos,
tot ce era bun
a fost nimicit de noi.
Acum
începe iar.
Aerul, apa, pământul, plantele, peștii, păsările, animalele.
Paradisul se întoarce.
Dar, de data asta,
nu vor mai fi oameni.
Dacă ar fi să ne întoarcem în paradis,
I-am distruge iar.
Nu.
Creatorul ne-a judecat.
Omenirea trebuie să se sfârșească.
Șem și Ila,
ne veți îngropa pe mine și pe mama voastră.
Ham, tu îi îngropi pe ei.
Iafet îți va oferi ție odihna veșnică.
Tu, Iafet,
vei fi ultimul om.
În timp, vei ajunge și tu înapoi în pământ.
Creația va fi lăsată în pace.
În siguranță, frumoasă.
Îmi pare rău pentru fata aceea.
Și pentru tine.
Dar avem o sarcină mai importantă decât dorințele noastre.
Ham.
Noe...
Știe că sunt aici?
- Știe că sunt aici? - Nu.
De ce mă ajuți?
Era o fată.
Am încercat s-o aduc.
Dar el a lăsat-o să moară.
Și acum vrei răzbunare.
Nu.
Ba da.
Vrei.
Nu mai există pământ.
Totul a murit.
Trebuia să se facă voia Sa.
O lume fără oameni.
Înțelegi asta, nu?
Înțeleg
cât de greu ți-a fost să faci asta,
ca om care respectă viața
și își iubește copiii.
Ai fost puternic.
Dar s-a terminat.
E gata.
Nu mai duce povara.
Noe.
E în regulă.
Dacă m-ar găsi tatăl tău, m-ar ucide.
Trebuie să ne pregătim, dar sunt prea slab.
Ce faci?
Trebuie să-mi recapăt forțele.
Animalele astea sunt prețioase. Sunt doar câte două.
Și eu sunt singur!
Dar ploaia, toate miracolele astea sunt pentru ele.
Pentru ele?
Tatăl tău a umplut un vapor cu animale, în timp ce copiii se îneacă.
Și te umilește spunând să le slujești.
Nu.
Ele ne slujesc pe noi.
Asta e măreția omului.
După ce Creatorul a făcut cerul, pământul, marea și animalele,
tot nu era mulțumit.
Avea nevoie de ceva măreț, ceva
care să domine totul.
Așa că ne-a făcut după chipul și asemănarea Sa.
Pe noi!
Asta e lumea ta, Ham.
Ia-o!
Ila.
Bunicule.
Ce e?
Nu ești bolnavă.
Dar e imposibil!
Ce e?
Noe.
E nepotul lui.
Ce e?
- Tată. - Noe.
Am venit să-ți cerem binecuvântarea.
Nu înțeleg.
Sunt gravidă.
Nu se poate.
Ești stearpă.
Nu poți naște.
- Cum e posibil? - Bunicul.
- I-am cerut bunicului... - Ce?
Să-l submineze pe Creator?
Să le dea copiilor noștri un viitor.
Să dea omenirii un viitor.
Ai idee ce ai făcut?
Atâtea vieți, atâția oameni!
În van!
Știi ce sunt obligat să fac acum?
Nu!
Te rog!
Nu pot să fac asta.
Spune-mi că nu trebuie s-o fac.
Te rog!
Nu am făcut tot ce mi-ai cerut?
Nu ajunge?
De ce nu răspunzi?
De ce?
N-o să Te dezamăgesc.
Facă-se voia Ta.
Tată?
Ploaia s-a oprit.
Creatorul i-a zâmbit copilului nostru.
Ploaia s-a oprit datorită copilului,
dar El n-a zâmbit.
Dacă e băiat,
îi va lua locul lui Iafet și va fi ultimul om.
Dacă e o fată
care ar putea deveni mamă,
trebuie să moară.
Ești nebun?
E copilul meu!
Dacă ai fată,
în momentul nașterii o voi ucide.
Mamă!
Mamă, pasărea mea!
- Nimic. - Nici urmă de noroi.
Nimic.
Trebuie să plecăm.
Ila,
nu ai unde.
Nu e nimic acolo.
Cât vă ajunge mâncarea și apa? Câteva săptămâni?
- O lună? - O lună.
Așteaptă!
Stai să găsească pasărea pământ. Te rog!
Iafet, trimite-o iar.
- E prea obosită. - Trezește alta.
Poftim!
Una care să ne găsească o casă.
Nu.
Plecăm azi!
O să moară.
Nu și dacă rămân.
Ca să le ucizi copilul?
Noe.
Noe!
Eu am făcut asta.
Eu am făcut-o, Noe!
Te rog!
Pedepsește-mă!
Pedepsește-mă pe mine, Noe!
Nu pe ei.
Nu copilul.
Te rog!
Copilul nu e pedepsit.
Noi suntem.
Noi toți.
Nu vreau să fac asta.
Dar trebuie s-o fac.
E dureros,
dar e drept.
Drept?
Cum?
Cum e așa ceva drept?
E doar un copil, Noe.
Dacă nu te răzgândești,
îți vei pierde fiii, o vei pierde pe Ila,
mă vei pierde pe mine.
Te iubesc, Noe.
Și te-am urmat peste tot. În orice situație.
Te-am iertat.
Când toată lumea era moartă, eu te-am iertat.
Eram gata să mor cu tine.
Dar așa ceva
n-o să iert niciodată.
Nu contează dacă e băiat sau fată, nu te iert!
O să mori singur. Nu doar singur, ci și urât!
Urât de toți cei pe care-i iubești!
Asta e drept!
Asta e drept.
E timpul.
Atrage-l pe acolo.
O lovitură îl va ucide.
Pentru orice eventualitate.
Nu știu dacă pot.
Ți-a ucis femeia.
Și acum vrea să-i ucidă întâiul născut fratelui tău.
Asta vrei?
Ca sora ta să moară pe mare?
Omul nu se supune cerurilor.
Se supune doar propriei voințe.
Așa că te întreb,
ești bărbat?
Bine.
Dacă ești bărbat,
poți ucide.
Dar nu mă va urma.
Ai grijă de copil!
Nu te teme, mamă!
O să ne vedem în lumea nouă.
Tată.
Nu!
Cum ai putut?
Credeam că ești un om bun!
Credeam că de asta te-a ales.
M-a ales pentru că știa că pot duce sarcina la capăt,
nu din alte motive.
Mamă.
Ți-a venit sorocul.
Vino cu mine!
- E în regulă. - Iafet, stai acolo!
Hai înăuntru!
Așa.
E în regulă, Ila. Ești în siguranță aici.
Ține-l înăuntru.
Se naște copilul.
Se naște copilul, Ila.
Nu te gândi la altceva.
Tată, s-au trezit! Se mănâncă între ele.
- Animalele! - Poftim?
Vino!
Nu se puteau trezi fără ajutorul nostru.
Încotro, fiule?
Da...
Spița lui Cain.
Ți-am spus
că nu mă tem de miracole.
Așa.
Încă un pic.
E băiat sau fată?
Ce se întâmplă?
Mai e unul.
Doi?
Gemeni.
Mamă... Deci?
Îmi pare rău.
Îmi pare foarte rău.
Surori.
Nu.
Nu!
Nu se va atinge de fiicele noastre.
Nu! Șem!
Ar fi trebuit să te omor când ți-am ucis tatăl.
Se va sfârși acum.
Acum!
Răul omenesc nu va trăi în noul Paradis.
Lasă-ne în pace!
E al meu!
Arca, animalele și toate femeile sunt ale mele!
O să construiesc o lume nouă,
după chipul și asemănarea mea!
Acum, ești bărbat.
Creatorul nu ne-a uitat.
O chema Na'el.
Era nevinovată.
Era bună.
E băiat.
- E băiat. - Dă-te!
E băiat.
Unde e?
Nu!
Nu o face!
Sunt frumoase.
Sunt mai multe?
Nu poți ucide două.
Ne-a trimis ce ne trebuie.
Nu!
Nu se poate!
Nu!
Noe.
Te rog!
Sunt copiii mei!
- Nepoatele tale! - Nu mă poți opri.
Știu, dar fetițele plâng!
Nu le lăsa să moară plângând.
Lasă-mă să le liniștesc.
Lasă-le să se potolească.
Luna e sus pe cer
Frunzele se încolăcesc
Tatăl tău te așteaptă
Să te cuprindă cu aripile protectoare
Și să-ți șoptească până adormi
Să te prindă
în brațele sale primitoare
Până când cerul se va lumina
Tatăl tău e vântul liniștitor
Care-ți șoptește până adormi
Care șoptește când
dormi
- Nu e nevoie să vezi asta. - Le țin eu.
Fă-o repede.
Fă-o repede!
Nu pot.
Gata...
Ferește-ți privirea, Iafet.
- Ham? - E aici.
Nu e nevoie să pleci.
Locul meu nu e aici.
Vreau să știi
că mă bucur că începe iar cu tine.
Poate vom învăța să fim buni.
O să se întoarcă?
Unele lucruri nu pot fi îndreptate.
Trebuie să știu
de ce le-ai cruțat.
M-am uitat la fetițe
și n-am simțit decât iubire.
Atunci de ce ești singur?
De ce ești departe de familie?
Pentru că L-am dezamăgit.
V-am dezamăgit pe toți.
Oare?
Te-a ales cu un motiv, Noe.
Ți-a arătat răutatea omului, știind că nu-ți vei feri privirea.
Dar ai văzut și bunătate.
Alegerea a fost a ta pentru că așa a vrut El.
Ți-a cerut să hotărăști dacă merită să fim salvați.
Și tu ai ales mila.
Ai ales iubirea.
Ne-a mai dat o șansă.
Să fii tată.
Să fii bunic.
Să ne ajuți să facem o treabă mai bună.
Să ne ajuți să o luăm de la capăt.
Creatorul
l-a făcut pe Adam după chipul Său
și a lăsat lumea în grija sa.
Acest drept din naștere
ne-a fost transmis nouă.
Tatălui meu, mie, fiilor mei,
Șem,
Iafet
și Ham.
Iar acum vă e transmis vouă,
nepoatele noastre.
Aceasta va fi lucrarea
și răspunderea voastră.
Așa că vă spun
să creșteți și să vă înmulțiți,
să umpleți pământul.
RETAIL SUBTITLE Driv3r @ Titrări.ro
NOE